Стефан Данаилов хареса ролята на Чарлз, влюбен е в Лидия – Аня Пенчева
![Стефан Данаилов](https://7dnibulgaria.bg/wp-content/uploads/2018/08/2111599873.jpg)
Премиерата на пиесата “Актрисата” е на 2 май в Народния театър
Възрастен богат мъж от 30 години е влюбен в красива (и вече не толкова млада) актриса.
Така с едно изречение може да се разкаже сюжетът на пиесата “Актрисата” от английския драматург Питър Куилър, с която Аня Пенчева изкушава Стефан Данаилов да се върне на сцената. И той се изкушил…
Вчера в дома на големия актьор се събра целият състав на постановката, известен вече като “трупата на Ламбо”, и започна първото по рода си публично четене на пиеса пред… журналисти. “Хайде, колеги, трябва да продадем стоката”, пошегува се домакинът, седнал достолепно на удобен стол. С тази покана той иска да покаже на пишещите, че театърът е дълъг процес, а не да гледат само крайния резултат.
Данаилов се беше подготвил добре –
специална
баница, много
фини мезета,
вино, и непрекъснато поощряваше гостите да похапват. Той самият не отказа чаша от любимото си напоследък вино розе.
Накрая всички насядаха около Мастера. И той започна своя монолог като увод към пиесата:
“Около мен открай време се говори, шуми… за една пиеса с мое участие и група граждани. И понеже тоя фронт се поддържаше много – има ли, няма ли, на хората взе да им писва и решиха, че може би няма да има. Като установих, че съм ментално добре, взех решението да направим тази пиеса. Тя попадна при мене
благодарение
на колежката
Аня Пенчева
Оказа се какво? Че имало роля за мен! С удоволствие приех. Там се получи едно разминаване. Аня си живееше с мисълта, че това е комедия (в пиесата се разказва за последното представление на една актриса – б.а.). Наистина има и комедиен план. Но за мен нещата са много по-тъжни и много по-сложни, тъй като това да напуснеш завинаги сцената е страшно преживяване. Много хубава история.
Тези три момчета (обръща се към актьорите, които ще играят в спектакъла) – Иванчо (Панев), Павел (Иванов), Ненчо (Илчев), са мои бивши студенти. Дойде моментът да си поиграем малко заедно. Има нещо особено в това и поне за мене вълнуващо.
С колежката Аня Пенчева е много забавно.
Тя е щурава
артистка
Само не знам как ще я направя стара и грозна – днеска ми вдигна скандал – ти луд ли си… няма да стане! Но ние ще го направим интелигентно и красиво. Защото остаряването – виж ме мене (обръща се към Аня – б.а.), колко красиво остарявам, нали. Това те чака и тебе, миличка. Лошо ли ти звучи. “Ами не е миличко”, обажда се Аня.
(А Стефан Данаилов я утешава, че оня ден гледал фестивал за Мис Баба, и се сетил за нея. “Мисис”, намусено се обажда Аня. “Заинтересувай се къде е този фестивал догодина, да ходим да се черпим. Ще спечелим, че как няма да спечелим, с това чудовище”, пошегува се той и сам призна, че това е малко отклонение.)
Много работа ни чака, щурави идеи ми идват в главата. Росито е режисьор (племенницата му Росица Обрешкова, която от 18 години е и негова дясна ръка при работата му в НАТФИЗ – б.а.) Аз какъв съм? Постановчик. Такава позиция има в руските пиеси. (Росица допълва, че Стефан е послушен актьор, който се доверява на режисьора и с него се работи лесно – б.а.).
Още не знам как ще играя. Ще ходя ли? На количка ли? Тия, младите, ме предизвикват, но ще го изиграя тоя Чарлз.
Не съм се отказал от театъра, имам си там гримьорна, всичко. Мислех си къде ли ще се приюти “трупата на Ламбо”, но Мариус (Донкин) ми вика: “Дума да не става да играеш другаде. Това е твоят театър. Заковал е и дата за премиерата – 2 май. Мале, мале!
“Имате ли си всички вино по чашите? Тогава сега наздраве, на добър час, живи и здрави и прочее…”, завърши речта си той.
Всички взеха папките с ръкописа на пиесата. Насядаха покрай Мастера, а Росица започна да чете текста. Очите ѝ в началото се насълзиха: “Все пак цял живот съм живяла с актриса…”, промълви тя, спомняйки си майка си Росица Данаилова, която наскоро изгуби.
Кога е време да се слезе от сцената
Стефан Данаилов направи своя интерпретация на сюжета на пиесата на Питър Куилър.
Чарлз е стар развратник – малко преувеличавам, швейцарец, банкер, безумно влюбен от 30 години в актрисата Лидия Мартин. Години наред я е преследвал, но тя… абе похождала си е здраво, като всяка актриса, не му е обръщала внимание. Но в този момент, в който ѝ писва обкръжението, контактите ѝ с бившия ѝ мъж – един италиански тип простак – така си го представям, този човек ни в клин, ни в ръкав се появява. В театра му се подиграват нещо, защото Чарлз е от друг свят, но той си е харесва, влюбен е и търпи. Тя поема ангажимента след като приключи последното представление и си вземе китките и сувенирите от гримьорната, на другия ден да замине за Швейцария, където ще прекара чудесно – езеро, планини, небе. В театъра я питат – абе ти луда ли си, къде си тръгнала… А тя им отговаря, че се е уморила от любовници, не иска всяка вечер да се преструва на някой друг, че иска да бъде жена, а не актриса и т.н.